Хуана де Ибарбуру
Дивачка

Превод от испански: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1968

chitanka.info

Вода от ручеите пия до насита

и по полетата безгрижна скитам,

подпирайки се с клон от рошково дърво,

познало сладостта на не едно гнездо.

Така прекарвам дните, смугла и щастлива,

върху килима дъхав на тревата дива.

На ягоди със сочното месо се храня аз

и търся грозда на малиновия храст.

Плътта ми е пропита с топлото ухание

на зрели пасбища. Косите ми разстлани

разпръсват, тъмни, дъх на слънце и сено

с дъха на мента и цъфтяща ръж ведно.

Препускам млада, здрава, моят лик е весел,

като да съм богиня на житата и овеса.

По-чиста от Диана, аз дъхтя

на росни злакове, родени в утринта.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.